www.HoundDawgs.org
Gid De kunne male sådan, hvad? - Hvabehar?
Ville De ikke ønske, De kunne male ligesom Deres mand?
De må være meget stolt af ham.
De er alle fra hans hjemegn, Vejle.
Jeg hævder ikke, at min klient er Danmarks bedste landskabsmaler -
- men han er blandt den ene bedste.
Det går jo strygende. - Ja, så nu bliver han helt umulig.
Tak. - Og Rasmussen ...!
Vær nu sød. Han vil jo se dine værker.
Han indvilgede kun, fordi han var fuld.
Du labbede det i dig. - Vel gjorde jeg ej.
"Jeg hævder ikke, at min klient er Danmarks bedste landskabsmaler."
Men... - "Han er blandt den ene bedste!"
Ti stille! Vi ligger og sover. - Undskyld.
KØBENHAVN 1926
Er du slet ikke klar over tiden?
Er det på tide, du kommer i seng igen? - Nej.
Jeg skal til at arbejde.
Gerda. - Hvad er der?
Dit ansigt...
Tror du, jeg ikke kan modstå dig? - Vil du gerne modstå mig?
Nej.
Men du kunne godt spørge pænt, så jeg ikke føler mig så nem.
Gerda Wegener...
Mit liv.
Min hustru.
Thorbjørn. - Hr. Wegener.
Strammere.
Perfekt.
Mere endnu.
Einar Wegener.
Ham skal De ikke tage Dem af. Han har kun øje for én kvinde.
Så slap min hemmelighed ud.
Hvornår avler I to et gudbarn til mig?
Ulla, du er ateist. - Har du prøvet at drikke rå æg?
Nej. - Prøv. For min skyld.
Vi arbejder på sagen. - Klø på.
Hvad laver du her i dag? Blev du ikke færdig i sidste uge?
Jeg vil lige se på bagtæppet til uvejrsscenen.
Og give Gerda lidt albuerum.
Har hun en genert model?
Det er snart min tur. - Det har jeg hørt.
Jeg er ikke genert. - Næppe.
Hun får brug for hele farvepaletten til mig.
Op med hovedet.
Jeg sætter pris på, at vi kunne være alene i dag.
Jeg håber ikke, Deres mand opponerer. - Ikke det mindste.
Jeg kunne godt se, at hans tilstedeværelse gik Dem på.
Det var ikke noget personligt.
Det er ikke usædvanligt.
Mænd har svært ved at blive betragtet af en kvinde. Kvinder er vant til det -
- men når mænd skal underkaste sig en kvindes blik -
- bliver de forlegne.
Jeg tror nu også, det er forbundet med en vis nydelse -
- når man endelig -
- overgiver sig.
Sit!
God hund.
Godmorgen.
Nå?
Perfekt.
Næsten.
Held og lykke. - Adjøs.
Lutter portrætter.
Er det skidt?
Ikke i sig selv.
Den slags værker er ikke lige min...
Gerda, det ville ikke gavne nogen af os at udstille disse.
Jeg forklejner ikke Deres talent.
Jeg er enig med Einar i -
- at De kunne blive en førsteklasses maler med det rette motiv.
Hvordan gik det? - Fint.
Jeg har endelig ramt farven på sneen.
En mose i Vejle.
Hvordan kan du male det samme om og om igen?
Jeg er vel ikke færdig med det endnu. Gerda...
Vær sød ikke at drøfte mig med Rasmussen mere.
Mine værker er min sag. Bland dig udenom.
Jeg har menstruation. - Jeg er altså ked af det.
Er du? - Ja da. Og det ved du også godt.
Vil du hjælpe mig med noget?
Hvad som helst. - Ulla har prøve og har meldt fra igen.
Tag hendes strømper og sko på.
Ellers når jeg ikke at blive færdig til hendes premiere.
Jeg skal nok. Det er helt i orden.
De ligger derhenne.
Hvappe, ikke nu.
Han havde nær revet hul i dem. - Hvappe!
Nej... Det er omvendt.
Dem så jeg i vinduet hos Fonnesbech.
Er de ikke smarte? - Jeg kan næppe passe dem.
Gør dit bedste.
Det skal være med kjolen. - Nej.
Jeg skal se sømmen. - Jeg tager den ikke på.
Det beder jeg dig heller ikke om.
Slap af.
Jo hurtigere jeg kommer i gang -
- des hurtigere bliver jeg færdig.
Halløjsa.
Bare rolig, min skat.
Fra nu af kalder vi dig...
Lili.
Du er helt opslugt.
Indimellem tror jeg, du forsvinder ind i billedet.
Ned i mosen.
Ligesom din vens drage, da du var dreng.
Hans. - Ja, Hans.
Han sidder sikkert stadig på stenen.
Og hulker. - Hold nu op.
Han er blevet kunsthandler i Paris -
- hvor han sælger de gamle mestre til rige amerikanere.
Så behøver vi ikke kere os om Hans. - Vi behøver nemlig ikke kere os om ham.
Jeg ville ikke forstyrre dig. - Jamen jeg er færdig.
Og jeg forsvinder ikke ned i mosen.
Mosen er i mig, fjollehoved.
Hvad er der?
Må man ikke betragte sin hustru klæde sig af?
Den er ny. - Du lægger da også mærke til alt.
Nej, behold den på.
Den er fin.
Måske får du lov til at låne den.
Måske ville jeg synes om det.
Er der noget, du godt vil fortælle? - Er der noget, du godt vil vide?
Nej.
Jeg er din hustru.
Jeg ved alt.
De to der.
Begge to.
På en gang.
Det er så henrivende let at chokere ægtefolk.
Vi foregiver bare chok for at ægge dig.
Ja, og derfor er I det eneste ægtepar, jeg vil have med til kunstnerballet.
Ikke tale om. Hun kan tage af sted uden mig.
Gerda uden ledsager? Sikke en skandale!
Gerda elsker skandaler. Se bare, hvordan hun viser ankler.
Ingen bliver vel ledt i fordærv af at se mine ankler.
Jeg blev.
Jeg så hende første gang på vej ud af akademiet -
- hvor hun sad på trappen og viste føromtalte ankler frem.
Det var hende, der lagde an på mig. - Passer det?
Da jeg hilste på ham, rødmede han.
Han var så genert, at jeg måtte invitere ham ud.
Og du sagde ja, - Hun tvang mig.
Hun virkede så sikker. - Det var jeg også.
Det er jeg stadig. - Tak!
Hvad blev du tiltrukket af? - Det ved jeg ikke.
Men vi drak kaffe sammen.
Og så... kyssede jeg ham.
Besynderligt nok var det ligesom at kysse mig selv.
De to går vist snart.
Det er så henrivende let at chokere ugifte folk.
Lad den være tændt.
Ledte mine ankler dig virkelig i fordærv?
Du var skamløs.
Det er jeg stadig.
Smukke -
- skamløse Gerda.
Vent.
Vækkede jeg dig?
Undskyld. Jeg kunne ikke sove.
Hvorfor ikke?
Jeg lå og spekulerede. - Over hvad?
Om vi lavede et barn i går aftes.
Hvad tror du?
Jeg spekulerede også over, hvornår du er blevet så køn.
Jeg har altid været køn.
Du har bare aldrig bemærket det.
Hallo? - Herinde.
De her er gode, Gerda.
Synes du? - Ja.
Jamen tak.
Jeg har drukket kaffe med Ulla. Hun spurgte om kunstnerballet.
Jeg tager ikke med. - Bare rolig.
Jeg har sagt nej.
Tag med. Du vil more dig. - Jeg ville more mig sammen med dig.
Jeg ved godt, man bør ses til de fester. - Og det er derfor, du hader dem.
Det er, som om jeg spiller mig selv.
I rollen som Einar Wegener?
Så giv dem noget andet.
Tag med som en anden.
Har du nogen bestemt i tankerne?
Nej. - Du ville være meget overbevisende.
Nej.
Det er skandaløst. - Måske ville du ligefrem synes om det.
Nej.
Næste gang må du barbere dig endnu tættere.
Luk øjnene.
Det er svært på andre. - Så lad mig prøve.
Hvad synes du? - Det kan jeg slet ikke hamle op med.
Lili, jeg vil tegne dig.
Sit!
Kom så, Hvap.
Læn dig til siden. Benene over kors.
Op med hovedet.
De hænder... Slap af.
Hun skal ikke være en tøjte. - Du er selv ude om det.
Du ophidser hende. - Frøken Lili dog...
De er vel nok fræk. - De skulle bare vide.
Strit lidt med hånden.
Godmorgen.
Godmorgen, Thorbjørn. - Godmorgen.
Kom her.
Hallo?
Hvor blev du af?
Klokken er mange.
Vi har masser af tid. De er til dig.
Perfekt!
Er du nu helt sikker på i aften?
Hvad er der?
Er jeg køn nok?
Ja, selvfølgelig.
Jeg bliver aldrig lige så køn som dig.
Du er så smuk.
Skat!
Ulla, må jeg præsentere...
Lili!
Nemlig. Einars kusine fra Vejle.
Kæreste, du er bedårende!
Lad os nu gå ind. Kom.
Du går ikke fra mig, vel?
Aldrig.
Folk kigger.
Du er også en yndig pige.
Du må bare vænne dig til det.
Det skal nok gå. Du er bare lidt beklemt.
Gerda.
Gå hen og tal med dem. - Jeg bliver hos dig.
Jeg skal nok klare mig. Gå nu, før de kommer herhen.
Godt.
Hvem er det?
Er De journalist?
Nej.
Digterinde?
Kender De historien om det egetræ?
Nej.
Man siger, at hvis man spiser dets agern, må man ønske -
- og blive lige den, man vil, en hel dag.
Hvorfor siger man det?
Henrik Sandahl. Til tjeneste.
Lili.
Er De her sammen med nogen, Lili?
Ja, min... fætters hustru.
Hvem er Deres fætter?
Einar Wegener. Kunstmaler.
Ja, og en temmelig god en af slagsen.
Bedre, end de fleste synes.
Såh? - De fleste på vores alder i al fald.
Bliv herude. Her er mere svalt.
Og så er jeg romantiker. - Jaså.
Jeg foretrækker skyggerne, og jeg vil nødig være anmassende -
- men jeg har iagttaget Dem.
Og jeg tror, De har det ligesådan.
Kom.
Jeg kan ikke finde Einar. - Det er da klart.
Han er her ikke.
Skål.
De er anderledes end andre piger.
Det var ikke særlig originalt sagt. - Men det passer.
De er gammeldags. - Provinsiel.
Jeg er ny i byen. - Nej, det er mere end det.
Jeg har det, som om jeg bør bede om lov til at kysse Dem.
Jeg må hellere finde Gerda.
Hvorfor siger De ikke til hende, at jeg følger Dem hjem?
Det ville hun ikke bryde sig om.
Lili... - Nej, Einar...
Han venter måske, og han ville ikke bryde sig om det her.
Ville han ikke?
Nej.
Lili...
Lili.
De bad ikke om lov.
Jeg ville ikke risikere, at De sagde nej.
Hvad er der?
Undskyld. Jeg ved ikke, hvad der skete.
Hvordan har du det?
Du kom sent hjem i går, så jeg lod dig sove.
Hvordan gik det?
Morede Lili sig?
Det er nok bedst, at Lili ikke kommer mere.
Fint.
Hvad skete der egentlig mellem dig og Sandahl i går?
Ingenting. Det var ingenting.
Vidste han, det var dig? - Så enkelt var det ikke.
Jeg så ham kysse dig, Einar, så vær sød at gøre et forsøg.
Måske vidste han, hvem jeg var, men jeg var ikke mig hele tiden.
I et kort øjeblik var jeg kun Lili, og det tror jeg, han kunne se.
Forstår du? - Men Lili findes ikke.
Vi har opdigtet hende. - Ja.
Det var bare noget, vi legede. - Ja.
Men så...
Noget ændrede sig. - Det her er tåbeligt. Vi må holde op.
Du må holde op, Einar.
Jeg skal nok prøve.
Hovedpine igen?
Det er ikke noget.
Trænger du til noget?
Jeg har det fint.
Måske burde du gå til lægen.
Gerda... Jeg har det fint.
Jeg troede ikke, De ville komme.
Nej.
Det gjorde jeg heller ikke.
Jeg var bange for, du ikke kom tilbage.
Pjat.
Er det?
Kom her.
Modellen...
Einars kusine.
Ligheden er...
Er der flere? - En hel serie hjemme i atelieret.
Disse er anderledes.
Dem er der måske et marked for.
Vil De tage dem? - Ja.
Kom ind.
Jeg kan ikke blive så længe. Gerda er hos Rasmussen.
Jeg bryder mig ikke om alle de løgne.
Hun er meget beskyttende. - Fortæl hende dog om os.
Det går ikke.
Undskyld.
Jeg ville ikke presse dig.
Kom her.
Nej. - Jo.
Einar...
Hvad? - Kom nu. Det er helt i orden.
Undskyld, men jeg er ikke med.
Lili, vær nu sød.
Jeg ved ikke, hvad du vil have.
Jeg vil have dig. - Jeg ved ikke, hvad du mener.
Jeg vil have dig. - Nej!
Lili... Lili, vent!
Er alt vel?
Nej.
Jeg har mødtes med Henrik Sandahl.
Jeg troede egentlig, du vidste det. - Nej.
Ikke det.
Men...
Er du forelsket i Sandahl?
Nej.
Nej, jeg elsker dig.
Kun dig. Men Lili, hun...
Vær ærlig.
Du må tro mig, Gerda. Du af alle må forstå det.
Godt, så fortæl mig, når Henrik -
- og Lili... er sammen, hvad laver de så?
Kysser de?
Gør de mere end det? - Nej.
Nej, Lili har aldrig gjort mere end det med en mand.
Har der da været andre mænd?
Der har været en anden, men det er længe siden.
Ham drengen, Hans.
I Vejle.
Hun faldt for ham, og...
Han kyssede hende én gang.
Men så kom min far og så dem.
Og han slog Hans i gulvet.
Han var rasende.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Hvad?
Undskyld... - Einar?
Undskyld...
Undskyld, men jeg har det skidt. - Einar, hvad er der? Einar!
Einar, hvad sker der?
Det er ikke noget. - Har du ondt?
De opsøgte altså dr. Andersen efter en række voldsomme næseblødninger -
- som De nu mener falder sammen med mavekramperne -
- på månedlig basis.
Hvor længe har De været gift? - Seks år.
Børn? - Nej.
Regelmæssige samlejer?
Ja.
Måske ikke så hyppigt, efter... - At De er begyndt at gå i dametøj.
Jeg er specialist. Det kan godt være, De er pinligt berørt. Det er jeg ikke.
Fortæl mig om Lili. Hvor kommer hun fra?
Indeni.
Den mest sandsynlige forklaring på alt dette er en kemisk ubalance.
Er det?
Op på briksen.
Det forklarer smerterne -
- den forvirrede maskulinitet og barnløsheden.
Det håber vi, for det kan vi kurere.
Det her er unødvendigt. Jeg fejler ikke noget.
Jo. - Det er forkert.
Stråling er et mirakel, hr. Wegener.
Det udsletter det dårlige og skåner det gode.
Det er sikkert hurtigt overstået.
Lig stille, hr. Wegener.
Hr. Wegener.
Hvordan har De det her til morgen?
De har gjort Lili fortræd.
Jeg er bange for, at Deres mands afvigende tankegang holder ved.
Er Deres klædeskab aflåst? - Nej da.
Fru Wegener, De ansporer vel ikke til hans vildfarelser?
De må forstå, at Deres mand er sindssyg. - Nej.
Det passer ikke. Vi stolede på Dem.
Vi søgte Deres hjælp.
Gerda!
Hvor har du været? - Væk.
Hvorfor?
Jeg har solgt portrætterne af Lili. Der er basis for en hel udstilling.
Vidunderligt! - Og der er mere endnu.
Galerie Etienne Dufour i Paris vil gerne repræsentere Dem.
I Paris? - Ja. Af sted med Dem.
Jeg kan ikke rejse lige nu.
Gerda, dette er Deres øjeblik. De har ventet længe nok.
Kunsthandlere er lunefulde.
Da Deres lidelse ikke er fysisk, bør De indlægges på Sct. Hans...
...behandles for perversion.
Hvad laver du? - Jeg skal udstille i Paris.
Vidunderligt. - Ja. Vi rejser med det samme.
Rasmussen siger, det er en stor chance. - Jeg ved ikke, om jeg kan.
Jeg skal nok tage mig af dig. Vil du ikke nok gøre denne ene ting for mig?
Hvad er der los?
Jeg har fået brev fra Hexler.
Han vil spærre mig inde.
Det skal nok gå alt sammen.
Det er jeg sikker på.
Du må bare stole på mig.
Det gør jeg.
Einar er også maler.
Udstiller De også i Paris?
Mine værker er vist lidt for indadvendte efter franskmændenes smag.
Undskyld. Er modellen her?
Nej. Hun blev hjemme i Danmark.
Åh, jeg ville så gerne møde hende.
Nej.
Undskyld.
Vil du sidde model for mig?
Bare som du er. Det har vi ikke gjort siden akademiet.
Læreren... blev underlagt eleven.
Det pirrede dig.
Jeg kan ikke lige nu.
Undskyld.
Jeg savner dig.
Jeg savner at arbejde side om side med dig.
Jeg kan ikke længere huske landskabet.
Jeg kan ikke huske Vejle.
Så kan du hjælpe mig med baggrunden.
Hvad mangler den? Et dødishul?
En bondegård i det fjerne?
Gerda...
Han holder os hen. Han kender godt prisen.
Jeg må løbe nu. En dansk pige vil tale med mig.
Godt. - Madame.
Hans Axgil.
Tak, fordi De ville mødes med mig. - Jeg kan ikke repræsentere Dem.
Jeg sælger ikke moderne kunst. - Det er jeg godt klar over.
De har fået strålende anmeldelser, men...
Hvis De vil høre på mig, forstår De måske bedre.
Hvornår kom De hertil? - For et halvt år siden.
Jeg ved ikke, hvorfor Rasmussen gav Dem mit nummer, men det glæder mig.
Jeg bad om det.
Jeg ville gerne knytte et ansigt til navnet.
De er min mands barndomsven.
Har De en mand?
Jeg er gift med Einar Wegener. - Einar?
Kan De huske ham? - Naturligvis. Vi var bonkammerater.
Hvordan har han det? - Han siger, at De har kysset ham.
Hvad har jeg?
Nå ja, det kan jeg godt huske.
Vi fjollede rundt i køkkenet, og han havde sin bedstemors forklæde på.
Vi legede, som smådrenge nu gør.
Han var så yndig, at jeg bare måtte kysse ham.
Jo, jeg har kysset Einar.
Og så jog hans far mig ellers på porten.
Einar... Hvorfor er han ikke med i dag?
Han ved ikke, jeg er her. Han ville ikke bryde sig om, at jeg beder om hjælp.
Vi kender ikke rigtig nogen her, og Einar...
Han er slået ud af kurs. Han arbejder ikke.
Han har brug for en kunsthandler. En, der kender ham.
Han har brug for en ven.
Jeg får en kunsthandler på besøg.
Du skal møde ham.
Jeg har ikke brug for en kunsthandler. Jeg maler jo næsten ikke.
Måske ændrer det sig. - Det tror jeg ikke.
Jeg er tilfreds med at hjælpe dig.
Det er Hans Axgil.
Vi spiser på La Dauphine klokken otte, og så går vi hjem og ser på malerierne.
Han har varme minder om dig.
Jeg fik den, da jeg var fire.
Einar er ked af, han ødelagde dragen. - Det må jeg huske at drille ham med.
Nej, det ville være tarveligt. - Hvis han altså kommer.
Undgår han mig? - Nej, det er ikke derfor.
Vi må hellere bestille uden ham. - Svigter han Dem tit?
Nej da.
Jeg spøger bare.
Skal jeg komme igen en anden dag, hvis Einar foretrækker det?
Nej, han venter Dem.
Han trænger til selskab.
Det sted kender jeg.
Vejle Fjord, tæt på vores hjem. - Han malede det, lige inden vi rejste.
Lili.
Hans.
Lad mig præsentere Lili Wegener.
Einars kusine.
De aner ikke, hvor glad jeg er.
Vi har truffet hinanden engang i Vejle -
- men det kan De næppe huske.
Skal jeg tage Deres frakke? - Tak.
En digestif, Hans?
Her bliver pludselig så koldt. Jeg fryser meget for tiden.
Her.
Tak.
Jeg er ked af, at Einar ikke kunne være her.
Han har fortalt, at De var en god ven hjemme i Vejle.
Han og De lagde store planer om at slippe væk fra det kedelige hul.
Han sagde, at De altid sad og spejdede -
- over fjorden helt ud til havet.
Ud i fremtiden. - Vi havde store drømme, ja.
Ja.
De var den eneste, der lod ham male i fred.
De støttede hans ønske om at male. - Han tegnede mig tit.
Han fandt en lille sten og tegnede mig på stenene langs vejen.
Det vidste jeg ikke. - Jo.
Vil De se flere af Einars billeder? - Ja.
Har vi nogen? - Ja da.
En anden dag. Jeg vil høre mere om Dem, Hans.
Er De gift? - Nej.
Hvorfor dog ikke?
Har De noget imod, at jeg spørger? - Jeg er blevet vant til at være alene.
Jeg mener, at ægteskabet er det bedste, der kan overgå en her i livet.
Såh? - Det skaber en anden.
Noget mere end blot et par.
Det ville være forfærdeligt ikke at...
Det ville være forfærdeligt... Undskyld.
Lili...
De må hellere gå. - Lad mig hjælpe.
Jeg beder Dem.
Jeg beklager.
Farvel, Lili.
Farvel.
Han opdagede det ikke, vel?
Det ved jeg ikke.
Jeg nåede lige at smutte.
Gå i seng. Så snakker vi videre i morgen.
Må jeg låne en natkjole?
Nej, det har vi aldrig gjort.
Lili har aldrig sovet her.
Det er ligegyldigt, hvad jeg har på.
For når jeg drømmer -
- er det Lilis drømme.
Hvad er der?
Ny kjole. - Og det her er til dig.
Kan du lide det? - Ja.
Det er lige dig.
Pengene er små for tiden. - Det ved jeg godt.
Men nu hvor jeg er tilbage, kan jeg sidde model for dig igen.
Det gik jo rigtig godt sidst, ikke?
Kom så, Hvap.
Det er godt.
Op med hovedet.
Med ryggen til!
Sådan? - Op med ringen.
Tak.
Jeg vidste ikke, at De kom.
Flot fremmøde. - Hun er også en populær pige.
Tak, fordi De kom.
Tak for invitationen. Jeg troede, De havde glemt mig.
Vi har haft travlt. - Er Einar her?
Han hader den slags. - Synd.
For Dem, mener jeg.
Det gør ikke noget. - Har han det godt?
Han er glad. Vi får besøg af Ulla Fonsmark, balletdanserinden.
Kender De hende? - Nej.
Må jeg invitere Dem på middag? For at fejre det.
Nogen burde altså.
Nej tak.
Gerda.
Har jeg stødt Dem?
Nej. - Gerda...
Jeg er stadig Einars hustru.
Hans.
Henri!
Tag dog en paraply.
Nej, det behøver jeg ikke.
Skal jeg ikke få en til at køre Dem? - Nej tak.
Du er jo gennemblødt.
Gik det godt?
Hvordan gik det?
Det ville du vide, hvis du havde været der.
Jeg har lavet aftensmad. - Du burde være kommet.
For at fejre det. - Det er ikke sådan her, det skal være.
Vi skal gøre den slags sammen.
Det var dig og Einar.
Hold nu op med den dumme leg.
Kære Gerda...
Du må ikke tro, det er en leg.
Du burde have været der.
Hvordan skulle jeg kunne det?
Se mig engang. - Alting drejer sig ikke kun om dig.
Jeg vil tale med Einar. - Lad mig hjælpe.
Jeg har brug for min mand.
Hent ham.
Det kan jeg ikke.
Jeg har brug for at tale med min mand og holde om ham.
Jeg har brug for ham.
Vil du ikke nok hente ham?
Kan du i det mindste ikke prøve?
Nej, desværre.
Gerda. Hvad er der sket?
Er du ked af det?
Gerda, vent.
Jeg tror ikke, jeg kan give dig det, du vil have.
Jeg ved ikke, hvor længe vi kan blive ved sådan her.
Nej.
Han må tale med nogen. - Du ved, hvordan det gik med Hexler.
Han er radmager.
Der er noget galt med ham.
Lili passer på vægten.
Der er en læge. Han har en kvindeklinik i Dresden.
Han er interesseret i mænd som Einar -
- der er... forvirrede.
Anderledes.
Han er tit i Paris. Tal med ham.
Du er vågen. Hvordan har du det?
Kom. - Jeg skal ud.
Hvorhen?
Undskyld, jeg...
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal holde fast i dig.
Det ved jeg godt.
Men jeg elsker dig -
- og jeg skal nok finde en løsning.
EN VIDENSKABELIG STUDIE I USÆDELIGHED
DEN NORMALE OG DEN UNORMALE MAND
Englænder?
Taler De engelsk? Er De en dreng eller en pige?
Kvinde? - Har De en ...?
Eller ...?
Vi spøger.
Jeg kan altså ikke holde køberne hen meget længere.
Einar.
Det er du god til. - Jeg er gammel bokser.
Ærgerligt, du ikke var med før.
Undskyld, jeg ikke har besøgt dig før. - Skidt med det.
Du er her nu.
Jeg kunne ikke lade Gerda se mig sådan her. Hun har bekymringer nok.
Hvad er der sket med dig?
Jeg forstår det ikke.
Det gør jeg heller ikke.
Men jeg tror ikke, det er noget nyt.
Allerede hjemme i Vejle... - Hvad?
Undskyld.
Hvad? - Jeg var anderledes.
Man var hurtigt anderledes i Vejle. Det var vel derfor, vi blev venner.
Hver morgen lover jeg mig selv -
- at jeg vil være Einar hele dagen.
Men der er så lidt af Einar tilbage.
Du tænker bare sådan, fordi du er udmattet.
Nu og da overvejer jeg at slå Einar ihjel.
Kun tanken om, at jeg så også ville slå Lili ihjel, standser mig.
Du må tale med nogen.
En læge. - Nej. Ingen læger.
Jeg hjælper dig med at finde en. Du må gøre et forsøg.
Identitetsforvirring.
Jeg borer små huller -
- her og her.
Jeg har lyttet nøje til Dem -
- og jeg har ikke godt nyt.
De er homoseksuel.
Jeg ved ikke rigtig, hvad slags hjælp jeg har brug for -
- men jeg kan ikke leve videre uden at vide, hvem jeg er.
Lige et øjeblik.
SKIZOFREN
Tror du, jeg er gal?
Har en læge sagt det?
Jeg ved godt, vi aftalte, jeg ikke skulle opsøge flere, men...
Se mig engang. - Du er ikke gal.
Er det min skyld?
Hvad?
Indimellem tænker jeg...
Var det ikke for malerierne... - Nej, Gerda.
Du var med til at give Lili liv, men hun har altid været der.
Hun sad og ventede. - Og nu gør hun dig syg.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Lægerne kan ikke hjælpe mig.
Vil du prøve en til?
Warnekros, det er Einar, min mand. - Goddag.
Hvad kan være årsagen til det, De gennemlever?
Jo, professor Warnekros...
Jeg tror, jeg er en kvinde.
Indeni.
Det tror jeg også.
De synes sikkert, at jeg er gal.
Eller at vi begge to er gale.
Der er såmænd også nogle, der synes, at jeg er gal.
Men jeg tror, De har ret.
Jeg har mødt en anden mand som Dem.
Jeg tog ham i behandling mod mine kollegers vilje.
Jeg fortalte ham, at jeg kunne operere ham og gøre ham til en kvinde.
Det var hans ønske. - Er det virkelig muligt?
Var operationen vellykket?
Den morgen, han skulle opereres, stak han af. Han turde ikke.
Det ville jeg ikke gøre.
Måske var det klogt af ham. Indgrebet er aldrig blevet udført før.
Aldrig.
Hvad går indgrebet ud på?
To operationer. Først fjerner man de mandlige kønsdele.
Dernæst, når De er kommet til hægterne igen, konstruerer man en skede.
Skiftet er uigenkaldeligt.
Og det er yderst risikabelt.
Infektioner. Komplikationer.
Det er for farligt. - Det er mit eneste håb.
Jeg rejser til Dresden i morgen middag.
Fru Wegener.
Jeg tror virkelig, jeg kan hjælpe Deres mand.
Men han vil ikke være Deres mand, når jeg er færdig.
Det er underligt at rejse i det her tøj. - Det er vigtigt.
Tyskerne kontrollerer nok dine papirer. - Du er snart ved vejs ende.
Vi ses aldrig mere.
Jeg har kun holdt af en lille håndfuld i mit liv.
I to er blandt dem.
Pas godt på dig selv.
Gid du ville lade mig tage med.
Det kan jeg ikke.
Du elsker Einar, og jeg er nødt til at skille mig af med ham.
Her.
Tag det med.
Goddag. Mit navn er Lili. Jeg skal tale med professor Warnekros.
Lili hvad?
Elbe.
Lili Elbe, ligesom floden.
Naturligvis. Tag plads derhenne.
Skal jeg virkelig vente? - Kun en uge.
De skal hvile Dem og tage lidt på, så De kan stå imod infektioner.
Vores forehavende -
- kræver, at De er stærk.
Det her er ikke min krop, professor.
Vær sød at fjerne den.
De venter barn.
Og De? - Nej, nej.
Jeg er syg indeni, men takket være professor Warnekros får jeg det bedre.
Kan De så få børn bagefter?
Det ved jeg faktisk ikke.
Det håber jeg.
Gerda, hvorfor tager du ikke af sted?
Det frabad han sig. - For at beskytte dig.
Rejs. Jeg tager med. - Hvis jeg gør det, gør jeg det alene.
Nu lyder du ligesom Einar. - Jeg er ligesom Einar.
Hvad vil du have, jeg skal gøre? - Gå din vej.
Mener du det?
Nej... undskyld.
Hun har kun været vågen ganske kort.
Vi giver hende en masse morfin, så det er kun forventeligt.
Du må ikke bevæge dig, Lili. Det gør det bare værre.
Gud nej. - Træk vejret.
Jeg er her.
Det skal nok gå.
Nu er jeg her.
Lili.
Jeg kan mærke, at jeg får det bedre af at høre din blyant.
Du har altid tegnet mig pænere, end jeg er.
Men det, du tegner, bliver jeg til.
Du gjorde mig smuk.
Og nu gør du mig stærk.
Hvor er du kraftfuld.
Skal vi rejse hjem til Danmark, Gerda?
Skal vi tage hjem?
Lili, du kommer for sent.
Og dine piller.
Hver anden time og ikke på tom mave. Jeg har taget makroner med.
Og de her. Kun hvis du får brug for dem.
Held og lykke.
Husk:
Når man handler i Fonnesbech, får man ikke blot en vare, men en oplevelse.
De har boet i Paris, ikke? - Jo.
Fortæl det vidt og bredt. Damemagasinet er en scene.
Vi er her for at optræde.
I Paris sprøjter damerne ikke parfume direkte på huden -
- men op i luften.
Og så går man ind i skyen. Voila.
Prøv De.
Voila.
Tak. Det er bare så uretfærdigt.
De har den sødeste tand og de smalleste hofter af os alle.
Hvordan kan De fylde Dem med sukker? - Jeg spiser bare ikke andet. Vi ses.
Farvel, Lili. - Farvel.
Lili, kommer du?
Forleden nat drømte jeg noget meget besynderligt.
Hvad? - Jeg drømte, at du skulle giftes.
Tror du, jeg bliver gift? - Hvem ved?
Der er sket så meget mærkeligt.
Jeg vil gerne, Gerda.
Det er ikke så længe siden, at vi var gift, du og jeg.
Du og Einar.
Jeg ved godt, det var Einar, men i virkeligheden...
...var det dig og mig.
Lili.
Er det virkelig dig?
Det tror jeg nok.
Du siger altså...
...at en læge...
...greb ind.
For at rette et fejltrin fra naturens side.
Han har gjort dig til en kvinde. - Nej, det gjorde Gud.
Men lægen kurerer den lidelse -
- der var min forklædning.
En rigtig kvinde?
Du får brug for en ny notesbog, hvis du bliver ved på den måde.
Da Warnekros foreslog mig at føre dagbog -
- troede jeg ikke, jeg ville have noget at skrive.
Men det hjælper mig med at finde mening i det hele.
Måske skulle jeg prøve det.
Synes du om at arbejde i Fonnesbech?
Ja, indtil videre. Jeg kan godt lide fællesskabet.
Overvejer du aldrig at male igen?
Måske ville du være god til det. - Jeg vil være kvinde, ikke maler.
Det ene udelukker faktisk ikke det andet.
Jeg ville bare gerne se, hvad du ville male.
Indimellem er det svært at begribe...
Har du ikke lige taget en?
Gerda, jeg ved, hvad jeg gør.
Jeg trænger til noget frisk luft.
Hvorfor lod du mig gøre det her, hvis du troede, alt ville forblive som før?
Det gjorde jeg heller ikke. Men jeg har lovet Einar at passe...
Einar er død, Gerda. Det bliver vi nødt til at acceptere.
Du har passet på mig, men nu må jeg selv klare mig.
Jeg har brug for at få mit eget liv.
Og det samme gælder dig.
Kom, Hvap.
Ja.
I London. Er det vigtigt?
Nej. Bare sig...
Bare sig, det er en smuk dag i København.
Godmorgen.
Det er ikke, som du tror. Henrik er homoseksuel.
Der er intet mellem os.
Jeg burde have sagt, at vi ses. - Nej.
Han er god at tale med. - Kan du da ikke tale med mig?
Jeg har taget en beslutning.
Jeg vil have den anden operation. - Ikke allerede.
Det er på tide at fuldende værket. - Du er ikke stærk nok.
Det mener professor Warnekros. - Warnekros?
Warnekros har ikke set dig. - Jeg har besluttet mig, Gerda.
Det kan blive din død. - Jeg rejser på fredag. Tager du med?
Jeg vil ikke hjælpe dig med at gøre dig selv fortræd.
Gerda, tager du ikke med?
Det bliver sværere end den første operation.
Er du klar over det?
Ja.
Det er et kompliceret indgreb.
Og jeg sover igennem det.
Ja. - Og du er der, når jeg vågner.
Naturligvis.
Jeg vil have en mand, der ligner dig.
Måske et barn en dag.
Ligesom en rigtig kvinde.
Et skridt ad gangen.
Få nu sovet. Godnat.
Er du stadig vred på mig?
Jeg er ikke vred på dig.
Jeg er bekymret for dig.
Du hørte mit ønske, Gerda.
Da ingen anden kunne høre mig -
- kunne du.
Så, vi trænger begge til at få sovet.
Jeg sover i stolen.
Smut hjem på hotellet. - Jeg vil gerne.
Tag det her. Det er køligt udenfor.
Nej. - Jo.
Du beholder det... indtil videre.
Jeg skal nok klare den.
Ja.
Sov godt. - Godnat.
Godaften. - Hvad kan jeg gøre for Dem?
Værelse nummer ni. - Så gerne.
Tak.
Hans.
Det skal nok gå. Det skal nok gå alt sammen.
Frøken Elbe.
Så er det nu.
Held og lykke, alle sammen.
Tampon, tak.
Professor Warnekros vil tale med Dem.
Hun har mistet meget blod, og vi kæmper for at slå feberen ned.
Forhåbentlig raser den af, men...
Jeg er nødt til at være ærlig.
Prognosen er ikke...
Jeg er her. Lig stille.
Det skal nok gå.
Lili.
Hvordan har du det, Lili?
Jeg er -
- helt mig selv.
Der skræmte du os altså.
Kan vi gå udenfor, Gerda?
Ud i haven? - Du skal hvile dig.
Kom nu.
Du skal ikke bekymre dig mere for mig, Gerda.
Det er en gammel vane.
Jeg ændrer mig kun langsomt.
Hvordan har jeg dog gjort mig fortjent til den kærlighed?
Der er ikke mere at frygte.
Nej.
I nat -
- drømte jeg den smukkeste drøm.
Jeg drømte, at jeg var spæd og lå i min mors favn.
Og hun så ned på mig.
Og hun kaldte mig Lili.
Lili.
Lili!
Nej, lad det være.
Lad det flyve.
Lili Elbes dagbog udkom i 1933 som den banebrydende "Fra mand til kvinde".
Hendes mod og pionerånd inspirerer den transkønnede bevægelse i dag.
Gerda blev ved med at male portrætter af Lili resten af livet.
Oversat af Helle Schou Kristiansen Dansk Video Tekst
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!